Вукова реформа
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/VukKaradzic.jpg/220px-VukKaradzic.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/Vukov_spomenik_u_dvori%C5%A1tu_Narodne.jpg/220px-Vukov_spomenik_u_dvori%C5%A1tu_Narodne.jpg)
Под Вукова реформа или Вукова книжовна реформа се разбира реорганизацията в периода 1814 – 1868 г. на ползвания дотогава за просветни цели славяносръбски език, посредством замяната му с народния източнохерцеговински говор като сръбски литературен език, ведно със съставянето на сръбска азбука и правопис.
Наименование
[редактиране | редактиране на кода]Сръбската книжовна реформа носи името на автора на първата „Граматика на сръбския език“ и на първия „Сръбски речник“ на говоримия народен език. Редом с това, Вук Караджич събира и издава народни песни и описва народните обичаи, изявявайки се като летописец на своето време, като също превежда на сръбски Новия Завет.
Налагане (1814 – 1868)
[редактиране | редактиране на кода]Инициатива
[редактиране | редактиране на кода]За начална година на Вуковите книжовни стремежи се смята 1814 г. През предходната 1813 г. Вук напуска Белградския пашалък и се мести във Виена. В столицата на Австрийската империя, Вук научава немски език, като се запознава и попада под влиянието на Йерней Копитар. Копитар съзира във Вук онзи човек който може да проведе книжовна реформа в тогавашния сръбски език. За първи път в своя „Сръбски речник“, Вук използва реформираната от него кирилица.
Окончателната победа на Вук
[редактиране | редактиране на кода]През 1875 г. по този повод Христо Ботев пише във вестник „Знаме“:
„ | ... Сърбия изгони турците из Белград, но с това заедно изгони из себе си и българското доверие. | “ |
Отношението на българите към Вуковата реформа
[редактиране | редактиране на кода]В отговор на Вук, Михаил Герман в едно свое писмо до княз Милош се заканил на куция Вук:
„ | Вук Степанович не престает нападать на мне, но скоро мыслим да му пребием и другу ногу ... | “ |
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Иванов, Йордан. Избрани произведения, том I (Българи – дейци в Сърбия), стр. 183 – 185. Издателство „Наука и изкуство“, 1982.
- Два идеологически подхода към вернакуларизацията на книжовния сръбски език в края на XVIII и през първата половина на XIX век Архив на оригинала от 2012-03-04 в Wayback Machine.
- ((sr)) Од српскословенског до Вукове победе Архив на оригинала от 2016-06-17 в Wayback Machine.
Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Илия Конев. Вук Караджич за българите и европейската българистика. С., 2007.
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]- Сърбохървати
- Виенски книжовен договор
- Славица
- Тайна българо-германска спогодба
- Тайно българо-германско споразумение
- Договор от Нови Сад